ÅR 2046
Det viskas bland de äldre.
De talar om Vittnet som om det inte vore jag.
- Vad har du att säga? - Vi blev lovade den röda skogen.
- Den har inte kommit. - Ni har tappat tron.
Athan Cole var primär och kunde ha sett vägen till den röda skogen.
Ser du den, Olivia?
Nästa.
Nog nu. Ni har deras tilltro.
Allt de kräver är era visioner och en plan.
Jag ska ge dem den röda skogen som jag har lovat.
Ni skulle inte ha dödat Athan Cole. Som primär kunde han bli en paradox.
- En nystart för den röda skogen. - Vi måste ta lärdom av det förflutna.
Budbärarna stoppades. Det lönar sig inte att göra paradoxer av primärer.
- Det måste finnas bättre alternativ. - Vilket alternativ?
Lämna mig.
Vittnet har talat.
- Ers Nåd... - Jag vill bli lämnad ifred.
Räds inte tvivel. Visshet är ynkryggarnas troslära.
Jag vet vilka order som krävs för att upprätthålla kretsloppet.
Budbärarna, väktarna... James och Cassandra och deras son.
Titans skapelse. Alla utom en. Den första.
Vem fick den ordern?
Jag själv.
ÅR 1971
- Var det lätt? - Han märkte aldrig nåt.
Här.
Det här är till dig. Du måste dricka upp det.
Du kan inte göra så här mycket längre till.
Jättesnyggt. Vill du ha mascara? Då blir ögonen jättefina.
Fast det behöver du inte.
Jag sa ju det.
Okej, syster. Kör hårt.
Det är ingen fara. Vi ska ta oss härifrån.
Tillsammans.
Olivia!
Ta den här så distraherar jag dem.
Jag vet var du finns.
Olivia!
Var är hon?
Jag väntar på dig, Olivia.
Du är gravid.
Va?
Vet du vem jag är?
Nej. Borde jag göra det?
- Hur långt gången är du? - Det angår inte dig.
- Troligen tre månader. Vem är pappan? - Låt mig vara.
Jag har befunnit mig i en liknande situation.
Gravid. På en plats som inte var trygg för mig och mitt barn.
Jag kommer aldrig tillräckligt långt bort.
- Jag vill att den här fasen går över. - Det gör den.
Du kommer att sakna den.
De hemska stunderna är allt jag minns av min son.
Då var han åtminstone en del av mig.
Dog han?
Jag vet inte.
Vad tråkigt.
Min mamma har bestämt nåt för mitt barn som jag inte vill.
Hon tror på nåt som jag inte tror på.
Och hon vill att jag ska fatta ett hemskt beslut.
Hon får snart tag i mig igen. Jag har ingenstans att ta vägen.
Vad gör du?
Det är en tryckpunkt.
Det lindrar illamåendet.
- Vad vill hon göra med barnet? - Nåt dåligt.
De tolv apornas armé.
- Hur känner du till dem? - Vi har träffats.
Jag vet vad de är kapabla till och vad du är kapabel till.
Bevisa motsatsen och berätta varför du är här.
Din tid är här.
Var inte rädd.
Symbolen från våra urgamla texter.
Siffran tolv. Spegelvänd.
Slutet och början.
Vittnet vill träffa dig, Olivia.
Det är en stor ära.
Drick.
Du går genom en röd skog.
Gräset står högt.
Min kära... Berätta för mig vad Vittnet kräver av dig.
DU HAR ETT SYFTE DU SKA FÖDA ETT BARN ÅT MIG
Varför?
OFFER
Varför kräver han det av mig? Jag förstår inte varför.
Tvivlar du på Vittnet?
Du behöver inte bli nåt du inte vill vara. Vi kan ändra på saker åt dig.
Vad menar du?
Jag vill hjälpa dig.
Jag behöver inget offer.
Jag behöver inga barn. Varför ber jag mig själv om det?
Kretsloppet består av ändlösa loopar som vi kallar "stora djinn".
Utan början och slut. Obrytbar.
Det är minnet av en order ni ska ge.
Jag minns Cassandra Railly.
Hon pratade om att förlora ett barn. Kronologin håller inte. Hon är död.
Är ni säker på det?
Du?!
Du är ofattbart tursam.
Jag hade inte tur.
Jag blev lämnad kvar.
ÅR 2018
Berätta var James Cole finns.
Ms Goines... Ni är på utländsk mark i pestens tid.
Jagad, trängd och ensam.
- Jag är inte ensam. - Vänta!
Jag kan inte fatta att det funkade!
- Jag var inte ens halvsäker. - Kunde du ha gjort det svårare?
Åh nej...
Nej.
Kom, vi måste gå.
Vänta! Det här är inte din.
Det är...
Den är min nu.
Athan visste att det var en enkelresa och ville bara rädda dig.
Det gjorde han.
- Mår du bra? - Det var länge sen för mig.
Vilken Cole är du?
Den sista jag kommer att vara.
Mina vänner kallar mig för "framtids-aset".
Du måste hitta mitt andra jag. Mycket är på väg att hända.
Det måste det göra för att jag ska ta mig hit. Han letar efter dig.
Han är vid Karlsbron i gryningen i morgon.
En sista sak...
Köp en ostburgare åt honom.
Varför gav sig Cassie av?
Efter allt som har hänt och alla vi har förlorat...
- Hon kände att hon behövde göra nåt. - Följde du inte med henne?
Jag behövde hitta dig.
Varför ritade du det här?
Både Athan och jag såg det här.
Jag hörde en massa röster. Det gör jag fortfarande.
Sen hittade jag den där ouroboros-grunkan.
Jag stal den för att jag tror att det är meningen att jag ska ha den.
Var har du den?
- Bonham. - Jag sa att jag kunde hitta honom.
- Hallå? - Ge mig luren!
- Du letar visst efter mig. - Det beror på vem det är.
James Cole.
Hälsa ms Goines att jag väntar på er där allting började.
Vart tog de vägen?!
Jag vet inte och jag bryr mig inte. För det gör inte de heller.
Du hade rätt. Allt jag är slösade jag bort på dem.
- Hitta dem. - Hur?
Om ni är vittnet så får ni förklara hur.
Visa dig, för fan! Prata med mig!
Visa mig hur.
Visa dig.
- Är du min framtid? Är vi Vittnet? - Det är vi.
- Hjälp mig då! - Du är svag och har glömt vem du var.
Våra fiender överlever i vårt förflutna.
- Ett obrytbart kretslopp. - Vi har lovat dem den röda skogen.
- Jag ser inte vägen. - Bara primärer ser pusslet ovanifrån.
- Vi är inte primärer. - Vi föddes inte som primärer.
Men vi kan bli det. Titan har ett syfte.
Det ni tänker göra har aldrig gjorts förr.
Att öppna sinnet för tidsströmmen kan vara dödligt.
Det här blir det.
Det finns inga svar och ingen plan förrän jag har bevittnat.
Ni behöver livsuppehållande utrustning.
Syrgas, adrenalin, blodfiltrering och neuralförstärkning.
Den här har modifierats och känns passande.
Börja.
Jag är Vittnet.
Jag ser, har sett och kommer att se.
Jag levde i en låda men fick ett syfte.
Jag misslyckades och mina fiender lever. Varför?
Min sons liv var bortkastat. Ditt barn kan få ett syfte.
Ett syfte. Vilket syfte?
- Titan är inte fullbordat. - Men fungerar.
- Inte som det var menat. - Vad bevittnade ni?
Slutet på det stora kretsloppet.
Jag vet vad som måste göras.
Kirschner! Din mamma är här.
- Det blir ingen förändring. - Det här kan vara din andra chans.
Kom, hjärtat. Vi ska åka hem.
ÅR 2018
Hur vet du att han är här?
Det var här det började.
Som vi pendlar... Fram och tillbaka likt pendeln i ett golvur.
Med rätt blanketter kan en slogan täckas av upphovsrättslagen.
Det var nåt farmor sa i likande stunder.
- Jag gillar henne stil. - Hon var rar och god.
Men vissa söker mörkret med sin gåva och andra är rädd för den.
Jag borde ha vant mig, men tänker ändå fråga. Hur känner du mig?
Via en sägen som har gått i arv i släktens alla generationer.
Siare som förutsåg världens undergång.
Och mannen som de trodde skulle rädda den.
- Du är inte primär. - Allt går inte i arv. Anlag dör ut.
Det enda man har kvar då är profetiorna.
Otroliga visioner om månlandningen, pesten och apokalypsen.
Jag hade avvisat allt som galet yrande för längesen.
Så överraskad jag blev när världen började dö.
Och sen stal ni den där. Föremålet min släkt svor att skydda.
- Vad är det? - Ett pussel skapat av primärer.
Dessvärre vilar världens öde på att ni kan lösa det, mr Cole.
Om ni nu kan göra det.
Du där! Hävdar du fortfarande att du bara övningssköt?
- Du anföll en polis. - Jag blev attackerad.
Självförsvar förtjänar inte fängelse men sluta leka med skjutvapen.
Uppfattat.
Jag försökte hjälpa och skydda dig.
Jag är din mamma och du ska lyssna på mig.
Du ska lyda mig.
Stanna här.
Du?
Du får inte hennes barn.
Jag värnar bara om min dotters säkerhet.
- Hon har berättat allt. - Jag försöker inte ta hennes barn.
- Jag sa åt henne att trotsa Vittnet. - Va..?
Tvivlar du på Vittnet?
Det gör jag.
Jag lydde hans order i 26 år men vi fick ingen röd skog.
Den enda frälsningen för mig har varit mina barn.
Min son och min dotter.
Jag låter dig inte offra ditt barn för hans skull.
Du har tappat tron.
Hon valde själv att skaffa barn för Vittnets skull.
Jag vet var du finns.
Ingen får veta var jag finns.
Olivia!
Hennes fromhet för Vittnet är större än jag kunde ha trott.
Hon valde att ge sig av. Jag försökte hjälpa henne.
Mamma...
Dr Railly.
Vad är det här?
Vittnet.
- Hur öppnar vi den? - Jag trodde att ni visste det.
- Okej, Jimbo. Dags att sova. - Fortsätt.
- Jag vet att det finns mer. - Ja, vi har hela slutet kvar.
Vad är det där?
Få se...
"Det var en gång en orm som bara färdades åt ett håll."
Alltid framåt och aldrig bakåt.
- "Men en dag råkade ormen på..." - ...en demon.
I många år verkade det här minnet omöjligt.
Men jag hade fel. Jag ser det jag inte såg tidigare.
Framtiden jag såg var en gåva ur det förflutna...
...från dig.
Du sa att mitt barn borde få ett syfte och det ska det få.
Jag borde ha dödat dig.
Det kunde du inte. Jag har sett allt, Cassandra.
Ett vackert kretslopp som inte går att bryta.
Den röda skogen. Där du och jag är tillsammans.
Demonen kastade en förbannelse och drev ormen till vansinne -
- vilket fick den att sluka sin egen svans.
Ormen var blind.
Det finns inget kretslopp och ingen tidsloop med dig och mig.
Jag kan bevisa det för dig.
En kula kvar.
Döda mig.
- "Men det fanns siare..." - ...som visste ormens sanna väg.
Och de skapade ett vapen som kunde förgöra demonen.
Vill du veta din framtid? Du kommer att skjuta.
Trots att hela ditt väsen vill trotsa mig.
"De gömde vapnet i ormens bo. Där han väntade ut sitt vansinne."
- Men det tog aldrig slut. - Inget är mäktigare än ödet.
Det var därför Athan inte kunde trotsa sitt.
Hans död var våldsam men barmhärtigt snabb.
Siarna upptäckte att den enda som kunde använda vapnet...
...var demonen själv.
Sluta.
Du besegrar inte mig med alla mina budbärargener.
Jag minns den här dagen. Jag sprang men fick en blackout.
Det var menat så här. Spring nu.
- Jag tänker jaga dig, Olivia. - Det räknar jag med.
Ormens förbannelse...
...var ett evigt kretslopp av vansinne.
Hur kan du den berättelsen?
- Jag skrev den inte. - Vem gjorde det?
Din mamma.
För att han är James Cole.
Förutom namnet så talade de om det oändliga kretsloppet.
Jag tror att ni är på väg att bryta det.
BLACKLEAF 11 MAJ 1852
- Vad är det? - En tid och en plats.
Ett nytt uppdrag.
- Du är svår att döda. - Det är min gåva och förbannelse.
När pesten bröt ut hörde jag talas om en armé med plundrare i ödemarken.
West 7. Du hade makt och folk fruktade dig.
- Men sen...? - Hon.
Om du vill förnedra mig innan du dödar mig, så ska jag hjälpa dig.
Jag blev blödig och trodde att jag ingick i nåt större.
Hon gav mig det men tog tillbaka det. Och hennes bästa vän?
Jag tog honom under mina vingar som en bror.
Men han brukar döda sina bröder.
Även om jag visste var eller när ni skulle kunna hitta dem -
- så skulle jag inte berätta det.
För om det är nån som ska hemsöka dem så är det jag.
Tack för ditt offer.
Din tur.
ÅR 1971
Det är dags, min son.
Min resa tar slut men din börjar.
De tolv apornas armé visar dig vägen.
Finn tröst i att Vittnet har talat.
En dag kommer du, min son, att ställa allt till rätta.
Vi har saker att avsluta.
- Vad kräver du av mig? - Du har ett syfte.
- Du ska föda ett barn. - Varför?
Åt mig.
Och sen ska du leda dem.
Du har inget att vara rädd för.
Varje börda och varje offer sker i mitt namn.
- Jag ifrågasätter ingenting. - Och jag skyddar dig.
Jag skyddar min egen skapelse och sen skapandet av andra-
- i det stora kretsloppet. Hitta Cassandra och förbered henne.
Sam!
Vem är du?!
Vårt vackra och obrytbara kretslopp.
Vi ska fullborda Titan och slutligen få vår röda skog.
Tvivla aldrig på mig igen.
Det finns inget som är mäktigare än ödet.
Vittnet...
...har talat.
Cassie...
Jag försökte döda Olivia men jag kunde inte.
Det var det hon ville.
Vi är fast i en loop. Ett ändlöst kretslopp.
Ja...
Men vi ska bryta det.
Text: Magnus Öberg www.sdimedia.com